Joc într-un film.
Ce fel de film?
Un film despre costume.
Filmezi astă seară?
Da. Toată noaptea.
Trebuie să ajung acolo într-o oră.
Pot să merg și eu?
Dacă vrei.
Dar dacă vin, nu vreau să fiu aruncat afară.
Poftim?
Dacă vin, nu vreau să fiu aruncat afară.
Poți să mă suni.
NU îți știu numărul.
Este un telefon american, trebuie să formezi 001.
Ai grijă. E tare.
Ne vedem mai târziu.
Da?
Sunt Liz.
Dacă vrei să vi acum e momentul.
După o să fie mai târziu.
Ai nevoie de ajutorul meu?
Da.
Da, aceiași marfă pentru prietena mea.
Sunt pe strada Payenne la numărul 12.
Unde este Ken?
A trebuit să facă o livrare.
Pentru un client important.
Mi-a cerut să te ajut.
Păi... Pa.
Ai grijă. Este tare.
În afară de asta, știi .
Ceva m-a mușcat.
Un țânțar împuțit.
Trebuie să ai grijă de tine într-un cartier ca asta.
Rana este mare?
Cum te cheamă?
Sophie.
Aș vrea să-ți dau cartea mea de vizită, dar nu mai am.
Păcat.
Sophie?
Servești o cafea cu mine?
Te rog.
Pot să-ți masez picioarele?
De ce vrei să-mi masezi picioarele?
Pentru că te dor.
Da?
Ai alergat toată noaptea în visele mele.
Te rog. Hai să bem o cafea.
Ei sosesc acum.
Îmi pare rău. Poți să ne aduci 2 cafele?
Ce faci?
Ești nebună?
Nu îți aduci aminte de mine?
Domnișoară, nu pe acolo!
Pe acolo, domnișoară!
Da. Pe acolo.
Mulțumesc.
Pentru nimic.
Un cântec foarte frumos.
Mulțumesc.
Domnișoară!
Îmi vei face plăcerea de a bea o cafea împreună?
Crezi că sunt idiot?
Înapoi la muncă.
Nu te juca cu mine.
Ridică-te.
I-ați lucrurile și pleacă.
Îmi pare rău. V-am confundat.
- Ne cunoaștem? - Nu.
Ce faci?
Nu îl cunoști nici pe el?
- Împrumută-mi chitara un pic. - Nu.
Pentru un minut. Ți-o dat înapoi.
Și acum umblu cu chitara ta!
Ce faci?
Unde crezi că ești?
Bună ziua.
Scuzați-mă.
Ești nouă în domeniu?
Domnișoară, cafeau dvs.
Ce pot să vă aduc domnule?
Un Debon.
Pofititi.
- Poți să cânți iar cântecul meu preferat? - Da, normal.
Este un cântec superb.
Pe cantecut asta m-am îndrăgostit când era în vogă.
Pentru prima și singură dată în viață.
Ce faci aici?
Păstrează liniștea.
Vreau să știu de ce ai nevoie de asta.
Arată-mi un pic de afecțiune ar fi o frumoasă schimbare.
În loc să te uiți la mine cu atâta amărăciune.
Dă-mi un sărut surpriză. Surprinde-mă cu ceva.
Dar,dar, dar...
Dar nu de asta ți-am spus "frumusețe".
Ești singura femeie pe care am iubito vreodată.
Cine te crezi?
I-ați mâinile murdare de pe mine.
Și nu mă mai atinge
și nu te mai uita la mine cu privirea aia nebună.
Luând în considerare lucrurile rele,
Cred că totuși am făcut foarte bine.
O NOAPTE CU FANNY FORESTIER ȘI BOB LEANDER. ULTIMILE ZILE.
Târziu în noapte...
Atât de frumos. O mulțime de morminte.
Sunt oameni extraordinari aici. .....
Oameni morți. Nu te enerva suntem aici.
Suntem în vacanță. Luna de miere.
Trebuia să avem prânzul chiar acum. E un restaurant de 5 stele.
Nu suntem căsătoriți încă. Este chiar aici, cred.
Am căzut de acord că asta o să fie luna noastră de miere.
Am programat-o cu 6 luni înainte. Tu ai programat-o pentru că tu ai vrut așa.
Dacă vrei să te căsătorești cu mine trebuie să știi când mint. Asta e ceva de bază.
M-ai mințit? Nu este în sensul rău.
Am înțeles sunt minciuni "bune". Doar cele mai "bune".
Mă iubești? Normal că da.
De unde știu că îmi spui adevărul?
De ce nu faci ce aveai în plan pentru astăzi?
Te cred!
Dacă m-ai face să râd din din când în când ar fi ok.
Dar nu sunt haios.Niciodată nu am fost. Mi-ai spus chiar tu azi dimineață la Louvre.
Am spus într-un muzeu de artă nu trebuia să o iei în serios.
Totul este serios. Este o lumea serioasă.
Ar trebui să fie chiar ....... acolo.
Asta este.....urâtă. Nu este haios.
Oscar Wild..de ce ai vrut să vezi în special acest mormânt?
Pentru că mă face să râd!
Umor... Știi ești apreciat doar după ce mori.
Mă îngropi sub ceva urât?
Stă întins în patul în care a murit. În acea ieftină....
Nu îi place cum este decorată cameră.. dar nu își permite să piardă așa că...
înainte să moară se întoarce către prietenii lui și spune:
am făcut să se asorteze acest tapet.
Ce este aia?
Apreciere.
Nu pot să cred că ai făcut asta, cine știe ce au făcut buzele alea.
Nu pot să mă căsătoresc cu tine. Nu am vrut să spun buzele tale.
Nu pot. O viață fără râs? Nu te măriți cu mine pentru că nu te fac să râzi?
Ce vrei de la soț?Prostii? Nu!
Iluminare. Păi ....o să iau lecții de levitație și apoi ne căsătorim.
Nu îți ține respirația.
A fost adevărat tot ce am spus la Louvre... Știam.
Sunt ok. Sunt ok.
Era vorba dacă ești afectat sau nu.
Dacă o lași să scape, o să mori....înăuntru..
Este cea mai urâtă moarte.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Sunt un idiot. Nu am vrut să te necăjesc.
Tot ce pot să spun este: Fran m-a injughiat în față.
Ce ai spus?
Cum poți fi fericită cu un bărbat care nu se poate comporta ca un om normal?
Acestea sunt două dintre vorbele mele favorite, pe care le-a spus.
Știam asta.
Știam că ai ceva bun.....
Să ne întoarcem în cameră. O să te fac să râzi.
Da?
Francine.
Francine... mi-am amintit perfect.
Era pe 15 Mai.
Primăvara a venit târziu și norii de ploaie se adunau.
Și tu țipai.
Mult noroc.
Și normal ai fost acceptat.
Ai plecat din Boston și te-ai mutat în Paris.
Un mic apartament pe Faubourg Saint-Denis.
Ți-am arătat cartierul meu, barurile, școala mea.
Ți-am făcut cunostiinta cu prietenii mei.
Părinții mei.
Te-am ascultat cum ți-ai învățat replicile.
Te-am ascultat cântând, pentru speranțele tale.
Dorințele tale. Am ascultat muzica ta.
Și tu ai ascultat-o pe a mea.
Ai ascultat în Italiană, Germană, Rusă.
Ți-am dat un walkman și tu mi-ai dat o pernă.
Și apoi într-o zi, m-ai sărutat.
Timpul a trecut.
Timpul a alergat.
Și totul părea atât de simplu,
atât de simplu.
Liber.
Așa de nou și unic.
Am mers la filme.
Am fost la dans.
Shopping.
Am râs.
Ai plâns.
Am innotat, am fumat.
Ne-am bărbierit.
Din când în când ai țipat.
Fără motiv.
Din când în când cu motiv.
Da, din când în când cu motiv.
Te-am condus la conservator.
Am studiat pentru examene.
Am ascultat cum ai cântat, pentru speranțele tale.
Dorințele tale. Am asccultat muzica ta.
Și tu ai ascultat muzica mea.
Am fost aproape. Atât de aproape.
Mai aproape că niciodată.
Am fost la filme.
Am fost să înotăm.
Am râs împreună.
Ai țipat.
Din când în când cu motiv.
Și altădată fără motiv.
Timpul trece.
Timpul aleargă.
Te-am condus la conservator.
Am studiat pentru examenele mele.
Ai ascultat când vorbeam în Italiană, Germană, Rusă, Franceza.
Am studiat pentru examenele mele.
Ai țipat.
Câteodată cu motiv.
Timpul a trecut, fără nici un motiv.
Ai țipat.
Fără motiv.
Am studiat pentru examenele mele.
Examene, examene...
Timpul a trecut.
Ai țipat.
Ai țipat, ai țipat...
Am fost la filme.
Iartă-mă, Francine.
Da?
- Mulțumesc. - Noapte bună.
Doamna Richmond.
Bună seara.
Te rog, pe aici.
Bună seara, domnule.
Mergi înainte.
Aici.
Ce pot să vă aduc?
Poftim. Meniul.
Doi crabi și două pahare de vin.
- Noapte bună. - Noapte bună, Doamnă Richmond.
Nu plătiți nimic domnule. Este din partea casei.
Al cui e rândul să citească?
Al meu.
Ok, Carol. Continuă.
Aș vrea să-ți spun despre o zi specială
din vizita mea recentă la Paris.
Toată viața am visat să merg acolo.
Și pentru asta am studiat Franceza într-o clasă de adulți
timp de 2 ani.
Am economiști niște bani și am fost la Paris pentru 6 zile.
După 5 zile tot mă simțeam prăfuită, încălzită,
și m-am simțit un pic obosită tot timpul.
A fost prima mea excursie în Europa.
Am vrut să merg acolo pentru două săptămâni,
dar nu am putut să-mi las câinii singuri pentru atâta timp.
Mi-a plăcut muzeul și străzile din Paris.
Doar mâncarea nu a fost atât de bună pe cât se spune.
Am considerat să plec Paris cu un grup,
dar sunt o persoană foarte independenta.
De când am lucrat ca poștaș în Denver,
m-am obișnuit să merg tot timpul.
Și am mai vrut să trăiesc o aventură într-un loc străin.
Scuzați-mă.
Și am mai vrut să exersez la franceză.
Știi unde pot găsi un restaurant bun prin prejur?
Se spun multe multe lucruri despre Paris.
Se spune că este un loc unde artiști găsesc inspirația.
Se spune că este un loc unde oamenii vin
să descopere ceva nou despre viața lor.
Se spune că este un loc unde poți găsi dragostea.
Normal, ca la vârsta mea, nu m-am așteptat la așa ceva.
Dar în acele zile, m-am gândit mult la viața mea.
Am reflectat dacă mi-a plăcut Paris-ul.
și dacă aș fi vrut să trăiesc acolo dacă aș fi avut bani.
M-am imaginat că voi livra postă în fiecare zi
și începând să cunosc oamenii care locuiesc acolo.
Sunt sigură că sunt foarte buni.
Am vizitat un cimitir celebru, unde persoane faimoase erau îngropate.
Am văzut mormântul lui Jean-Paul Sartre și Simone de Beauvoir.
Conform ghidului ,
au fost scriitori francezi , care s-au iubit foarte mult.
Și din acest punct de vedere au fost îngropați împreună.
Și am văzut mormântul unui bărbat care se numea Porfirio Diaz.
Conform ghidului, el a fost un dictator mexican pentru 35 de ani.
A fost foarte interesant să fi aproape de un om cu o putere foarte mare,
dar care nu se mai putea mișca sau vorbii.
M-am gândit la sora mea Patty, care a murit foarte tânără.
Și m-am gândit la mama mea, care a murit de cancer anul trecut.
Într-o zi, și eu o să fiu înmormântată
și poate că nimeni nu va veni să mă viziteze.
Dar nu-mi pasă. O să fiu moartă.
Dar nu sunt o persoană posacă.
Dimpotrivă.
Sunt o persoană fericită.
Am mulți prieteni și doi câini minunați.
Câteodată mă gândesc că ar fi frumos să ai pe cineva,
cu care să împarți viața.
Spre exemplu, cum mă uitam de sus la Paris de pe vârful unui zgârie-nori,
Am vrut să spun cuiva: "Este superb, nu?".
Dar nu era nimeni.
M-am gândit la fostul meu prieten, Dave,
și dacă i-ar fi plăcut această vacanță.
Dar m-am simțit un pic stupid,
pentru că au trecut 11 ani de când am vorbit ultima oară.
Acum e căsătorit și are 3 copii.
Și am găsit un micuț parc foarte frumos.
Am stat jos pe bancă și am mâncat sandwich-ul pe care l-am cumpărat.
Era foarte gustos..
Și atunci ceva s-a întâmplat,
ceva ce este greu de descris.
Stând acolo, singura într-o țară străină, departe de slujbă
și de oamenii pe care îi cunoșteam,
am simțit ceva.
Ca și când mi-aș fi adus aminte ceva,
ceva , care nu am știut niciodată și pe care-l așteptam.
Dar nu am știut ce era.
Poate era ceva ce am uitat.
Sau ceva de care am dus lipsa toată viața.
Pot doar să vă spun
că în același timp am simțit
fericire și tristețe.
Dar nu o mare tristețe....
deoarece mă simțeam plină de viață.
Da. Plină de viață.
Acela a fost momentul când m-am îndrăgostit de Paris
și momentul când Parisul să îndrăgostit de mine.
* Traducerea și adaptarea * * Iceberg a.k.a. Smurfulica *